Svensk text: SSG - SweSUB Group Memnock
www.SweSUB.nu - För bättre texter
- Elden är lös! - Vad har hänt?
Vinden vänder! Skynda er, brandmän! Kom in söder ifrån.
Sikta på taket, Gronckles!
Bra jobbat! Bara lite glöd kvar.
- Var är Gobber? Är han kvar där inne? - Nej, vi kan inte hitta honom.
Jag är här. Bestarna ska allt få betala.
- Vad hände, Gobber? - Vad tror du? En drake brände mitt hem.
Ni gick för långt den här gången, era fula benhögar!
Vad pratar han om, pappa? Våra drakar gör inte så längre.
Han menar inte era.
- För sista gången, det finns ingen... - ...Benknyckare?
En vad?
En hemsk best, med en dräkt av ben, likt ett enormt flygande skelett.
Det sägs att den gör allt för att hitta det perfekta benet till sin rustning.
- Den är helgrym! - Sluta! Det är en myt, den finns inte.
Tro mig, den finns! Jag har flytt från den hela livet.
Det var han som startade branden.
Vi hittade Gobbers kalsonger vid ugnen. De måste ha startat branden.
- Tror du fortfarande på Benknyckaren? - Jag tror inte, jag vet!
Han lyckades hitta mig igen. Den draken är ondska i renaste form.
Det är sent och vi är för trötta för dina historier. Gå och vila nu.
Vila ni. Jag ska få stopp på det här.
Kom, Phil, nu går vi. Vi behöver inte deras hjälp.
Jag kan inte låta honom gå ensam. - Hör upp, vikingar! Hämta era sköldar.
Inte en chans att jag hoppar på en båt för att leta efter en låtsasdrake.
Ta i, era latmaskar! Dra!
- Ni försöker ju inte ens! Dra! - Hur kul är inte det här?
Gruppen är samlad, ett nytt äventyr... Det är väl rätt häftigt, inte sant?
Ja, att ro tills händerna blöder.
Tack för att ni hjälper mig att dräpa Benknyckaren. Ni är riktiga vikingar.
- Är vi där snart, Gobber? - Det märker du när dina öron sprängs.
Det sägs att dess vrål är så våldsamt att det får köttet att smälta.
Du har fel. Benknyckaren har inget vrål. Det är det som gör den så skrämmande.
Han dödar i det tysta.
Så om vi inte hör nåt, är vi döda då?
Jag hör inget.
Den var bra, Phil!
Har jag berättat om mitt första möte med Benknyckaren?
Jag var i er ålder och var på semester, när jag tvingades utföra mina behov.
- Stanna båten, pappa! - Sa jag inte åt dig att gå tidigare?
Jag såg en armé av vikingar, frusna mitt i striden!
I handen på en av vikingarna fanns en liten skattkista.
Jag ville bara ha den.
Jag drog ut kistan. Det var det vackraste jag nånsin sett.
Men den frusna vikingen levde! Han började slå mig i ansiktet!
Mina tänder!
Där var den, jag hörde den inte ens komma - Benknyckaren!
Den kraschade in i glaciären och skapade en lavin av frusna vikingar!
Skatten!
Jag sträckte mig ner i vattnet...
...för att där hitta den frusna vikingen som slog mig igen!
Benknyckaren ville ha skatten, men jag ville ha den mer!
Vad tog sån tid?
- Slog en frusen viking dig i ansiktet? - Ja, två gånger!
- Det är inte helt osannolikt. - Inte helt osannolikt? Det hände!
Men jag överlistade besten.
Jag vill inte vara petig, men Benknyckaren är inte tyst.
Jag vet vad jag inte hörde! Jag kunde känna den...
- Hörni, är det meningen att...? - Jag känner lukten av faran.
Jag känner smaken av ödet.
Jag känner smaken av klippor.
Vi är framme.
Nu är vi fast mitt i ingenstans och ingen vet var vi är.
- Legenden säger att... - Vet du vad den säger mer? Sluta prata!
Det finns ingen anledning till panik. Jag har varit skeppsbruten många gånger.
- Det känns ju tryggt. - Jag minns mitt första skeppsbrott.
Jag var fast på en ö, endast med min kvast. Det var en mycket liten ö.
Inte konstigt att Benknyckaren hittade mig. Han förlät mig aldrig för skatten.
En ny ö uppenbarade sig. Men jag omringades av blodtörstiga hammarhajar!
Jag hade bara en chans. Så jag sprang genom det hajfyllda vattnet .
Känn på den! Godnatt, tjockis!
Nån har glömt att borsta tänderna.
Jag trodde att det var kört, men då, från havets djup, kom en stor hammarval!
- Åt valen upp Benknyckaren? - Nästan, men han kom undan.
Flera år senare, hittade draken mig igen och jagade in mig i djungeln.
Allt jag hade var min äggvisp.
Jag skar mig genom buskaget, snabbt som en djungelkatt.
Men Benknyckaren var mig i hälarna!
Azalea!
Jag sprang upp för en vulkan och hoppade modigt över kratern.
Då, från vulkanens djup, kom en stor hammarjak!
Vänta lite nu...
Du menar att en stor hammarjak kom upp från en vulkan och åt upp Benknyckaren?
Det kan man tro, men han kom undan igen!
Jag visste att han skulle återvända.
Så jag gillrade en massa fällor och väntade på besten.
När han var redo...
...anföll han!
Jag sprang fort som vinden! Men fällorna misslyckades.
Jag var fångad, så jag gjorde vad alla modiga vikingar hade gjort... Hjälp!
Gudarna måste ha hört mig. Det var Tor!
Han kastade en mäktig blixt.
- Du missade! - Vänta...
Då, från jordens inre, kom...
...hammarjaken, ridandes på hammarvalen!
Släpp jaken.
Ja! Aj, min rygg!
- Saluterade valen dig? - Tänka sig! Men han kom undan igen.
- Han hittade mig på... - Skojar du? Jag tror inte på det här.
- Du kan inte ens bevisa dess existens. - Klart jag kan. Jag har kvar skatten.
Det häpnadsväckande bältesspännet. Det har hållit upp mina byxor i åratal.
- Det är häpnadsväckande. - Du, Gobber?
Istället för att jaga fantasidrakar, kanske vi borde försöka ta oss hem.
Jag förstår. Jag har en plan.
Vem vill vara drakbete?
- Är du säker på att det här är säkert? - Säkerhet är överskattat.
Här är planen. Benknyckaren vill ha mig. Han kommer att tro att Fishlegs är jag.
Han attackerar Fishlegs, Phil lossar repet så att benburen faller ner-
-och då ansluter vi och gör slut på honom, en gång för alla!
- Det är sorgligt när de blir gamla. - Du går för långt, Gobber.
Inse att Benknyckaren inte finns.
Struntprat! Inte nu era positioner. - Härligt, Fishlegs! Det går bra!
Jag förstår att alla tycker du är knäpp. - Han ser döda vikingar liksom.
- Speciellt det där om... - Hörni?
- Vänd er om! Hörni! - Vad är det?!
Den står bakom oss, eller hur?
Ser man på? Inget vrål.
Spring!
Vi tror dig, Gobber!
Phil!
Tänk på nåt lyckligt.
Nej, snälla! - Han vill åt mitt huvud!
Kom an! Vänta bara tills jag kommer ut!
Den söker efter det perfekta benet till sin rustning. Skatten!
Ta av dig byxorna, Gobber!
- Nej! - Lyssna på mig. Fishlegs hade rätt.
Benknyckaren ska egentligen ha ett vrål. Han behöver bara ditt bältesspänne.
- Snälla, du måste ge tillbaka det. - Aldrig, det är mitt!
Ge honom hans ben!
- Ge honom hans ben! - Nej!
Kör till...
Gobber!
Du har mig. Gör det snabbt.
- Det där kommer att ge mig mardrömmar. - Nu har vi i alla fall skjuts hem.
Du är för söt. Ja, det är du!
Jag tvivlade aldrig på honom.
Svanskotan skadar min svanskota.
- Han verkar vara glad över benet. - Det sägs att vrålet tillkallar honor.
Det är bara en myt!
Jag tror att Stoick kommer att tro mig nu.
Svensk text: SSG - SweSUB Group Memnock
www.SweSUB.nu - Dina benknyckartexter